![](https://www.nhlmania.com/wp-content/uploads/2022/02/gettyimages-630302960-612x612-1.jpg)
Als St. Louis Blues de finals dels seixanta i principis dels setanta no se’ls dona tanta credibilitat pel format de la lliga. Malgrat arribar a la final per la Stanley Cup tres anys seguits, existeixen detractors per tot arreu. A aquests els agrada assenyalar que els Blues jugaven en una divisió purament d’expansió. Mentre que això és cert, encara ha de pensar-se que la lliga únicament tenia 12 equips.
![](https://www.nhlmania.com/wp-content/uploads/2023/10/BANNER-BOTIGA-TIENDA.png)
Mentre que l’esport s’ha expandit exponencialment en els anys següents, encara devies lidiar amb la flor i nata. Penseu a tindre 12 equips dels millors en l’esport hui en comptes de 32. Sempre hi haurà un grup d’equips que no estaran a l’altura. Però, solament pots vèncer a l’equip que tens davant. Els Blues van fer justament això a la seua primera temporada. El 1968, van guanyar el seu primer de tres campionats de divisió, o conferència, com vulgueu.
Ron Schock va ser un dels primers noms importants a la història dels Blues
Curiosament, va ser un nom que no molts aficionats dels Blues potser coneixen el que els va portar a la seua primera final per l’Stanley Cup. A menys que estigueres allà o, almenys, viu durant aquells anys, la majoria d’aficionats dels Blues probablement no se’n recorden del nom de Ron Schock. Fins i tot els aficionats que tenen menys de trenta anys han escoltat noms com els de Jacques Plante, Glenn Hall, Red Berenson o els germans Plager.
No obstant això, Schock va anotar un dels gols més importants en la història de l’equip.
![Montreal Canadiens Serge Savard in action, clearing puck in front of goalie Lorne "Gump" Worsley vs St. Louis Blues. Game 2. St. Louis, MO 5/7/1968...](https://cdn.substack.com/image/fetch/w_1456,c_limit,f_auto,q_auto:good,fl_progressive:steep/https%3A%2F%2Fbucketeer-e05bbc84-baa3-437e-9518-adb32be77984.s3.amazonaws.com%2Fpublic%2Fimages%2Fe6875dc8-b47b-4515-b09a-ba2e5ca908aa_612x416.jpeg)
Malgrat tindre diversos futurs jugadors del Saló de la Fama al seu equip, encara que jugadors majors, els Blues van haver de jugar set partits tant a la semifinal com a la final de la divisió. S’enfrontaven als també nouvinguts a l’NHL, els Minnesota North Stars, a la final de la divisió per una oportunitat de ser batuts pels Mont-real Canadiens.
Independentment de la confiança present, o passada, jugues per a guanyar el partit. Als Blues no els importava que Mont-real o qualsevol altre equip de la Divisió Est seria el gran favorit. Volien véncer a Minnesota per a tindre l’oportunitat de guanyar un campionat, encara que no foren els favorits.
Schock els va donar aquella oportunitat. Al Game 7 contra els North Stars, els Blues establirien una llarga història d’agafar el camí més llarg anant a la doble pròrroga. Va ser un partit summament apretat amb el públic del St. Louis Arena veient-ho amb gran expectació. Schock anotaria el monumental guanyador per a fer vibrar el vell pavelló.
Era convenient que un jugador com Schock donara la sorpresa i ficara un equip de la meitat del país a la final contra els equips de les ciutats aristòcrates. Schock va tindre una llarga carrera, però va ser una espècia d’home oblidat a St. Louis, fins i tot durant els seus dies de jugador.
Era convenient que un jugador com Schock donara la sorpresa i ficara un equip de la meitat del país a la final contra els equips de les ciutats aristòcrates
Schock va jugar dues temporades per als Blues, arribant des dels Boston Bruins després de la seua primera temporada completa a l’NHL. Va ser atacat per les lesions a la temporada 1967-68, i també va estar darrere de diversos noms de perfil més alt, i únicament va anotar nou gols i 18 punts després d’anotar 30 punts per a Boston l’any anterior.
Quasi igual d’estrany, el gol que Schock va anotar perquè els Blues superaren a Minnesota va ser l’únic gol als playoffs a més. No va poder haver arribat en un millor moment.
Schock va utilitzar aquell gol per a elevar el seu joc i obtenir un poc més de temps de joc a la següent temporada. El center natural de Chapleau, Ontario, Canadà, va anotar 12 gols i 39 punts a la 1968-69.
Schock va demostrar ser més un fruit tardà. Mentre que el canadenc va ser un perdedor amb els Blues, va revivir posteriorment a la seua carrera amb els Pittsburgh Penguins.
El davanter va anotar 40 o més punts quatre temporades seguides amb els Pens després de deixar els Blues. Del no-res, va anotar 86 punts a la temporada 1974-75 amb una plusmarca de la seua carrera de 23 gols. Schock se les va arreglar per a registrar 62 punts el pròxim any abans de retornar a la Terra a la 1976-77 i després únicament va jugar 40 partits amb Buffalo a la 1977-78.
![After some hard checking, Bobby Hull , of the Hawks, passes off to teammate Doug Mohns as Penguins' Ron Schock looks on in first period action 2/7.](https://cdn.substack.com/image/fetch/w_1456,c_limit,f_auto,q_auto:good,fl_progressive:steep/https%3A%2F%2Fbucketeer-e05bbc84-baa3-437e-9518-adb32be77984.s3.amazonaws.com%2Fpublic%2Fimages%2F37dbf3a3-7399-44aa-8a5a-89d7fa9a2343_612x388.jpeg)
Però, un dels gols més importants de Schock devia ser aquell gol solitari al playoff el 3 de maig de 1968.
No importa el que la gent diga sobre el format de la lliga en el moment, algun equip anava a ser el primer conjunt d’expansió a arribar a la final. El gol de Schock a aquella llarga nit de principis d’estiu va assegurar que aquell primer equip foren els St. Louis Blues.
Et pot interessar…
![](https://www.nhlmania.com/wp-content/uploads/2024/07/VERMELL.png)